Du har hørt historien hvor et barn sitter fast under en bil
og en forelder får overmenneskelig styrke,
nok til å løfte bilen og redde barnets liv?
Jeg har alltid lurt på om det var sant.
Sikker på at jeg ikke skal bli med? Jeg kan det.
Det går bra. Det går fort.
Jeg kan bli med. Jeg har fri. Du trenger folk.
Vis dem at du har folk.
Du vil ikke fremstå som en enslig angriper uten venner.
De skal bare sette rettsaksdato.
Det tar ti minutter. Sikkerhetskøen vil ta lenger tid.
- Slutt å fjase. - Ok, greit.
Hvis du er sikker. Lykke til.
Hvis noen jeg var glad i var skadet eller fanget,
ville mine instinkter slå inn? Ville jeg visst hva jeg måtte gjøre?
- Vil du sitte litt? - Nei, det går bra. Jeg må gå.
Ok. Ring eller tekst meg.
Og prøv å komme hjem tidlig, ok?
Ville jeg løftet bilen? Kastet meg foran kulen?
Ville jeg kunnet banke noen sanseløse?
Jeg liker å tro det.
Alex?
- Kanskje vi setter oss litt. - Ok.
Vi har tid.
Køen kunne gått saktere. Men, nei.
Umulig å gå saktere enn å ikke bevege seg.
Så jeg tar det tilbake.
Ja, jeg trodde en halvtime var nok.
9/11. Alle er mistenkte nå.
Se på henne. Ser hun farlig ut?
Ikke egentlig.
Kanskje han, hvis du tok kaffen hans.
Jeg ser farligere ut enn ham, og jeg er her for trafikkretten.
Bestrider en bot.
Jeg stoppet ikke ved stoppskiltet,
men jeg satser på at politimannen ikke kommer, som vanlig.
Jeg har ikke råd til dette nå.
Jeg ble akkurat gravid.
- Gratulerer. - Takk.
Hvorfor er du her?
Setter dato for rettsaken i dag.
Rettsaksdato? Er du farlig?
Hvor langt på vei?
Fortsatt tidlig. Seksten uker.
Den rødheten på hånden, hatt det lenge?
En uke omtrent.
Noen uvanlige symptomer? Hovne ben, magesmerter?
Ok, nå virker du rar.
Beklager. Vane. Jeg er lege på Grey-Sloan.
Du burde sjekke det utslettet.
Nei. Jeg må holde budsjettet.
Jeg har nok legebesøk foran meg. Trenger ikke flere.
Du har råd til meg. På gratisklinikken.
Faen! Jeg er sen.
Få utslettet sjekket! Tenk på det!
Ja.
Det er meg, jenta med utslettet.
Takk.
De setter rettsaksdatoen nå.
Jeg venter på nyss.
- Dato? Det føles så ekte. - Ja, og jeg vet det er gode nyheter.
Det betyr at enden er nær, men ting begynte endelig å føles mer normalt igjen.
Ja, det bringer alt opp igjen.
Snakker du med Karev, eller?
Vi prater ikke. Vi ser hverandre knapt.
Det er nesten som om han og jeg aldri eksisterte, så...
Jeg må gå. Jeg følger Bailey i dag. Gi meg nyss fra advokaten.
Ok.
Robbins, har du møtt den nye assistentlegen?
Hun er fantastisk. Hun er bedre enn noen av overlegene mine.
Vent litt.
Jeg visste ikke om det.
Ja, Webber ansatte henne nylig. Hun... Vent litt.
Dr. Robbins, dette er...
Murphy!
Dr. Robbins. Hei.
Kjenner dere hverandre?
Ja.
Leah... Dr. Murphy pleide å...
- Jeg jobbet her før. - Ja.
Jeg har pasienter.
Du innser at skøyerstrekene dine i morges gjorde meg sen.
Du eier sykehuset. Du kan være så sen du bare vil.
Og ikke fortell meg at "skøyerstrekene" ikke var verdt det.
Jeg hater å være sen.
- Stor operasjon? - Møte med Bailey.
- Om hva? - Vel...
Ansatte du Leah Murphy igjen?
Hvorfor gjorde du det?
Med Blake borte virket det som god timing.
Jeg trodde hun fikk sparken fordi hun ikke var en god kirurg.
Ja, hvorfor hyre henne igjen?
Hun jobbet hardt for å motbevise meg,
og sjefen på Fosters sa hun gjorde det bra der,
og hun fortjener en ny sjanse.
- Tror du ikke på nye sjanser? - Nei!
Har du hørt!
Hei. Jeg er på vei til en operasjon.
Ville si god morgen. Du var borte da jeg våknet.
Ja, tidlig operasjon.
Vil du kanskje ta en prat senere?
- Vi gjorde ikke det i går kveld. - Nei!
Amelia,
man blir ikke alltid gravid på første forsøk,
- jeg vil ikke at... - Tuller du? Jeg er ok.
- Du er ok? - Helt fin.
Flott, til og med. Helt klart.
Bra. Bra at du er så bra.
Innkommende! Når som helst. Trafikkulykke.
Barn med mulig hodeskade. Far med flere mageskader.
- Vi kan trenge nevro. - Rett bak deg.
Robbie Reeves, 12, trafikkulykke. Fastspent passasjer. Stabile livstegn.
Bevisst på ulykkesstedet. Lite kutt i hodet.
- Som en berg-og-dal-bane! - Robbie, jeg er dr. Shepherd.
Hvor er pappa? Jeg må spørre om farten.
Han er nok rett bak deg.
- Vondt i hodet? - Litt. Kan jeg spørre?
Ja, snart. Jeg må sjekke deg først.
Bob Reeves, 40-årene, sjåfør. Blåmerker på magen, svakt blodtrykk,
store skader venstre ben.
Robbie? Hvor er sønnen min?
Fortell om sønnen min er her.
Han er her. De tok ham akkurat med inn.
Ok, bra. Takk.
Du har stygge blåmerker. Det gikk hardt for seg, Mr. Reeves.
Du skulle sett bilen.
- Her. - Takk.
Greit. Eksem, seng fire.
Se hvem som kom.
Jeg kan ikke være hun gravide som ignorerer medisinske råd.
- Hun er en dust. - La oss se på utslettet.
Det var alt det var, sant? Medisinsk råd?
Hvis du gjorde meg bekymret
bare for en date eller et ligg med en gravid dame,
- så er du dusten. - Gjør bare jobben min, jeg lover.
Hvor lenge har hendene klødd?
En uke, kanskje mer.
Ikke at jeg ikke er tilgjengelig. Det er jeg, kanskje.
Barnemage betyr ikke nødvendigvis barnefar.
Det finnes en far.
Men vi er ikke sammen.
- Du trenger ikke forklare. - Jo, litt.
Sykehus skremmer meg, prating hjelper.
Ok, så det finnes en barnefar.
Jeremy, bestevenn siden barndommen.
Vi gjorde et løfte hvis begge var
single ved 40, skulle vi lage barn.
Jeg så alltid for meg nåler og rør,
- men det er visst kjempedyrt. - Ja, det koster. Se denne veien.
Se den andre veien.
Greit, bra.
Så en kveld ble det mye tequila,
og vips fikk jeg denne parasitten som sluker all energien min.
På den lyse siden har jeg gått ned.
- Hadde trodd motsatt. - Hvor mye har du gått ned?
Vet ikke, nok til å gå ned en størrelse. Hva er det blikket?
Jeg vil ta noen prøver. Kan du være her en stund?
Nå er jeg bekymret igjen. Er noe galt? Burde jeg ringe faren?
Hvis du sitter fast her, hjelper det med litt selskap.
Du har ikke sparket Karev.
Det er ingen til å erstatte ham. Hva er planen?
Karev har blitt fjernet fra kirurgitjeneste i avvente av rettsaken.
Jeg forstår ikke hvorfor han jobber her overhodet.
Hvis en lege i staben vår er siktet for grovt overfall,
burde han ikke være i staben vår.
Han er uskyldig til dømt. Vi har et rettssystem.
Jeg vil ikke kaste bort en dyktig kirurgs karriere,
- på grunn av én tabbe. - Jeg vet det er sånn du vanligvis gjør.
Det er det jeg vanligvis gjør?
Ettergivenhet. Du er ikke streng.
Tuller du?
Vet du hva kallenavnet mitt var?
- De kalte meg Naz... - Benjamin Warren.
Dr. Bailey, jeg har tro på deg.
Jeg tror du har en fantastisk framtid.
Jeg ville aldri kommet inn hit
og fortalt deg hvordan du skal gjøre jobben din.
Men dersom du ikke begynner å lete etter en erstatning for dr. Karev...
...så gjør jeg det.
- Du kalte? - Ja, kom og se.
Greit, hjelp med hodeskaden.
Jeg må ta en kikk på såret ditt, ok?
Ok, det er dypt. Vi må få dette skrapt
og dekket med en lokal muskelklaff.
Han er forslått.
Bilen traff medianen. Flaks at de lever.
Gutten min var i bilen med meg. Fyren kjørte helt vilt.
- Blod i magen hans. - Bestill CT.
Han krysset tre filer for å avskjære meg. Hva faen, liksom? Hvem gjør sånt?
Herregud. Robbie.
Hva skjer med sønnen min? Er han ok?
Vi kjørte forbi mange biler, og kjørte fortere og fortere!
Følg fingeren min med øynene.
Det er litt av et kutt.
- Gjør det vondt? - Jeg tåler det.
Er pappa ok? Jeg burde se til ham.
Nettopp.
Han er faren min.
- Er du ok? - Bare bra, pappa.
- Takk for at du ventet. - Det går bra.
Jackson kan ta det med ro et par minutter til ovenpå.
Jeg er ikke skadd. Jeg er ok, pappa.
Mamma er på vei, ok?
Hør på legene til hun kommer. Hører du? Oppfør deg.
Jeg oppfører meg alltid, ikke som dusten som kjørte foran oss.
Neste gang tenker han seg om, vi lærte ham en lekse.
Greit. Det holder.
Greit, pappa.
Jeg påkalte Bailey for over en time siden.
Hvor lang tid tar det å gå til klinikken?
- Hva gjør du? - Beklager. Jeg er nervøs.
Jeg også, men grenser?
Men jeg har jo holdt puppene dine?
Kan vi unngå å snakke om pølsemakeri?
- Kan vi unngå å kalle barnet en pølse? - Beklager, en liten stund til.
Og forresten sa du at det var herlig.
På sin egen måte.
Jeg sa vi aldri skulle nevne det igjen.
- Hva gjaldt det? - Er det noe vi må vite?
Ja, men jeg trenger en kirurgs vurdering, og jeg får ikke tak i en.
Så hvis dere bare venter her, er jeg straks tilbake, ok?
Hei. Jeg fikset den sprukne blæren,
og er på vei til en fæl tarmslyng.
- Hva har du? - En gutt i en bilulykke.
Han er heldig. Jeg ser ingenting,
bare en liten medfødt skavank, ingenting å gjøre der.
Er han fin om noen timer sender jeg ham hjem.
Har du et øyeblikk?
Det er ingenting å prate om.
Men du elsker å prate, men ikke om dette.
Ta det jeg sier bokstavelig.
Jeg vil gjerne prate om det.
Jeg er helt fin. Hvorfor haster det sånn?
Hva?
Vi ble så vidt forlovet og nå er vi så vidt gift
og prøver å få barn?
Hvorfor presset? La oss være oss litt.
La oss nyte oss og føle hvordan det er
å være to i et ekteskap, nygifte,
før vi legger til noe mer?
Er...
Hvis det er det du vil.
Flott.
Ga hun deg et ultimatum?
Og hun kalte meg skånsom!
Du var skånsom.
- Det var jeg ikke. - Jo, det var du.
Du var en ettergivende og snill og klok leder
- som hersket rettferdig. - Ja, jeg var rettferdig.
"Ettergivende" høres svakt ut.
- Jeg vet det. - Og jeg tror på nye sjanser.
Se på Leah Murphy. Hun holdt ut, og hun forbedret seg.
Hun ba om å få komme tilbake. Den slags styrke bør belønnes.
Og så tror jeg det vil belønne oss.
Det er det jeg føler om Karev.
Og jeg har rett.
- Ikke sant? - Det må du bestemme.
Det er derfor de kalles harde avgjørelser.
"Derfor de kalles harde avgjørelser." Er det alt?
Jeg kalte deg klok.
Pass opp.
Jeg vet at klinikken er en spøk, og at ingen vil gå dit.
Men ikke når en gravid kvinne
må vente over en time på bekreftelse på at hun har kreft.
Jeg påkalte deg mange ganger.
Jeg er avdelingsleder. Hva med en assistentlege?
Jeg vil ha deg, kirurgen med mest ekspertise,
så pasienten får best mulige odds.
Du satte meg der borte. Det er din klinikk.
Ha anstendighet til å svare på påkallinger.
Ikke i dag. Du vil ikke presse meg i dag.
Møtes der om fem.
Du sa noe om at du ikke ville gi ham sparken?
Jeg følger dr. Bailey, så...
Nettopp.
- Jeg er dr. Bailey. - Hei. Jeremy.
Dette er stor ståhei for et lite utslett.
Ok. Fyr løs.
Symptomene som dr. Karev så,
vekttapet, kløen på hendene,
når vi ser de symptomene sammen, er det et rødt flagg.
Så vi kikket på MRI-en din og oppdaget en vekst på bukspyttkjertelen.
Herregud. Er det... kreft?
- Det er for tidlig å si helt sikkert. - Men det kan være det?
Vi må gjøre en biopsi for å være sikre, så tar vi det derfra.
Og du fant ut alt dette på grunn av hendene mine?
Jeg håpet at jeg tok feil. Det gjør jeg fortsatt.
Det er vi to om.
Greit, la oss få litt vann her.
Skjønner ikke rasende bilister. Gjør dere?
Jeg kjører ikke etter folk, nei.
Ja, men andre folk.
- Andre folk er gale. - Ja.
Du blir litt forbanna av og til, April.
Hva? Warren, Bovie her.
Når noen avskjærer deg i trafikken,
banner du nok til å skrelle maling fra veggene.
Kepner? Seriøst?
Det er bare for egen del. De hører meg ikke.
- De tror du snakker i mobilen. - Ikke med Harriet i bilen, vel?
- Nei, aldri. - Og du kan ikke tute.
Da blir gale folk bare galere.
Ingen tuting, aldri.
Og når jeg viser fingeren gjør jeg det under dashbordet, så det ikke syns.
Eller kanskje du lar være.
- Solid råd. - Absolutt. Klemme.
Du tygger ikke engang.
Sulten, har ikke tid. Venter på biopsi-resultatene.
- Fortalte Pierce om sin nye favoritt? - Opererer ikke, bryr meg ikke.
Egentlig en gammel assistentlege.
Leah Murphy.
- Er hun tilbake? - Digger henne.
Flott stingteknikk, stødige hender.
- Hvordan går det? - Flott. Gift.
Nygift i to måneder, full fres.
Superfres.
Kan Webber virkelig ansette henne igjen? Jeg sitter i styret.
Hva er problemet?
Vi trengte en ny assistentlege, hun er flink.
- Robbins lå med henne. - Alex også.
Vær forsiktig. Hun blir fort tilknyttet.
Unnskyld meg.
- Har du sett henne enda? - Nei.
Er det rart at hun ikke har ringt og fortalt at hun kommer tilbake?
- Hvem er tilbake? - Leah Murphy.
Hun var i vårt praktikantkull,
men hun dro andre året i programmet.
- Ikke frivillig. - Hva skjedde?
Kjempet ikke hardt nok for OS-plass,
- eller for å studere eller forberede seg. - Jo, da.
Hun boret gjennom et ben helt til bordet.
Æsj.
- Det var et uhell. - Nevnte jeg at hun nesten
veltet hele sykehuset med trakasseringssaker
og klager mot overleger
fordi hun lå med overlegene?
- Jeg lå også med en overlege. - Overleger.
Både Robbins og Karev.
- Robbins og Karev? - Ikke minn meg på det.
Jeg bryr meg ikke, men ikke gjør det.
Det ble for mye, så Webber ba henne gå.
Ikke gjør fra deg der du spiser.
Hei, dere! Noen som sitter her?
Hei! Nei, sitt. Vi bare prater...
Prater om meg? Så klart.
Uansett, velkommen tilbake.
- Faen! - Fremtreden kreft i bukspyttkjertelen.
Jeg syns vi burde begynne med neoadjuvant kjemostråling.
Håper på at det reduserer svulsten, så kan vi skjære den ut.
- Følge på med mer kjemo. - Men hun er gravid.
Kan et foster overleve slik kjemo?
- Det kan ikke det. - Vi må anbefale abort.
Hvis vi kan avtale den til i ettermiddag,
kan vi starte første runde med kjemo allerede i morgen.
Svangerskapet er ikke tilfeldig. Det må være andre valg.
Dette er det beste valget.
Du kjenner henne ikke.
Jeg vet hva jeg ser på her.
Se nøyere. Det må være noe...
Ok, du marsjerte over gata.
Du kjeftet på meg og ba meg vurdere din pasient.
Meg. Ingen andre var bra nok. Og nå er jeg her. Jeg vurderer.
Nå liker du ikke det du hører?
Jeg overtalte henne til å komme hit. Jeg sa vi kunne hjelpe.
Det er kreft.
- Ikke mye man kan gjøre. - Du prøver ikke engang.
Ok, du er på tynn is. Tynn. Dette er et dårlig tidspunkt for...
Jeg er kirurgen. Jeg vet hva anbefalingen min er.
Vi er ferdig her.
Jeg har gode nyheter. Faren din er ferdigoperert.
Så snart moren din kommer kan dere besøke ham.
Moren min vil bli glad for det.
Det vil hun sikkert.
Hun er nok ganske redd.
Jeg tror nok det.
Robbie...
Er du redd, er det ok.
Det er greit å være redd.
Det er greit å si det, snakke om det.
Han ble så sint.
- Ja. Det er greit. - Og vi kjørte så fort.
Jeg trodde vi skulle kjøre av veien.
Jeg trodde vi skulle dø. Jeg vil at mamma kommer.
Hun kommer snart.
Og du er trygg nå, ok?
Ok? Robbie?
- Jeg vil... - Hva sa du?
- Vondt... - Robbie? Vet du hvor du er?
Kan du klemme hånden min?
Jeg er her med deg, jeg skal hjelpe deg.
- Dette er... - Inn her!
- Robbie? - Vi trenger hjelp her!
- Få henne ut herfra. - Hva skjer?
Hør her, du må gå ut.
Ring ovenpå.
Hvis noen er i CT, hiv dem ut. Vi kommer opp.
Kom igjen.
Hva feiler det ham? De sa han var ok.
Han var det, men jeg må gå nå.
CT-en viste ingen bloduttredelse eller brudd.
Han har fødselsdefekt på venstre tinning. Den må ha sprukket.
Sprakk den, det er ille?
- Veldig ille. - Klargjør operasjonsstue.
Få det gjort umiddelbart.
- Robbie opereres? - Ja, han fikk hjerneblødning.
De begynte så fort de oppdaget det.
Det skulle være en god dag i dag.
Robbie ville jeg skulle bli med å kjøpe en tegneserie.
Den slags skjer ikke så ofte lenger.
Han er 12 nå.
Nesten alt jeg gjør er flaut for ham.
Men i dag, da den fyren avskar meg, ble jeg så forbannet.
Hun kunne drept oss. Jeg satte etter ham,
og så traff vi noe glatt og mistet kontrollen.
Vi traff veggen.
Han er sammen med dr. Shepherd nå. Hun er utmerket.
Hei, kjære. Hvordan har Robbie det?
Intet nytt. Han opereres fortsatt.
Bob, hva skjedde? Jeg forstår ikke.
Jeg kommer snart tilbake.
En fyr avskar meg og jeg ble så forbannet.
Unnskyld meg, men det høres ut...
...som dere vil jeg skal ta abort.
Vi må begynne behandlingen så fort som mulig.
Barnet kan ikke overleve dem.
Så barnet er friskt.
Det er meg det er noe galt med?
Hvor lang tid får jeg? Hvis jeg gjør det dere ber om
og får all behandlingen, hvor mye tid vil jeg ha?
Mindre enn ett år.
Så hva er poenget?
Hvorfor ikke vente til babyen er født,
så bombe kroppen min med kjemo etterpå?
Du hører ikke etter. Hun hører ikke etter.
De sier...
...at uten behandlingen,
vil kreften ta livet av deg før barnet blir født.
Om én måned eller to vil dere begge være døde.
Jeg dro i retten for å bestride en trafikkbot
så vi kunne spare $360, slik at vi kunne kjøpe en økologisk barnemadrass.
Sånn startet dagen min. Og nå...
I hele dag har jeg tenkt...
...på grunnen til at jeg var i den køen.
Grunnen til at jeg traff deg.
Og jeg tror ikke på Gud eller skjebnen.
- Overhodet ikke. - Men dette er grunnen?
Jeg traff deg så du kunne fortelle meg at barnet vårt må dø
og at jeg må dø likevel.
Det er valgene mine?
Bare død?
Og mer død?
- Hva med en Whipple? - En Whipple?
En hva?
Barnet vil ikke overleve narkose så lenge.
Da gjør vi det åpent. Halverer tiden.
Vi hopper over første runde med kjemo og gjør denne operasjonen.
Fjerner kreften uten å skade barnet,
å lukker deg igjen.
Og det vil redde dem... begge?
Nei, men du kan overleve lenge nok
til å føde et friskt barn. Det vil gi dere tid.
Dr. Karev!
Hva i helvete? Du er ikke en superkirurg akkurat nå.
Du er en lege på klinikken.
Du kan ikke gå rundt og foreslå vanvittige operasjoner!
Jeg ga pasienten min valgene.
Pasienten du har fordi jeg ga deg sjansen
på klinikken i utgangspunktet!
Beklager.
Men jeg tok ikke feil. Jeg lovte ikke det umulige.
Ja, jeg går over streken, og gjør deg sinna, jeg bryr meg ikke.
Bli sint på meg, ikke la det påvirke pasienten.
Bare gi henne en sjanse.
Når jeg sier du må kjenne din plass, kjenn din jævla plass.
- Kjør 25 med mannitol. - Dette skjedde så fort.
Spontan blødning, men vi skal redde ham. Vi må få ham tilbake.
V-fib. Lad dem til 120.
Klar.
Asystoli.
Kjør 25 til med mannitol. Sjekk pupillene hans.
Faste og utvidet.
La meg få se.
Nei!
METNINGSSIGNAL LAVT
Nei!
Han er borte. Du gjorde alt du kunne.
Virker å ha lite blødning fra mesenterisk arterie.
Murphy, hva gjør man?
Skaper en sirkelknapp rundt årens opphav, tar den ut
- og setter den inn i transplantatet. - Hvordan?
Okkluderende klemme på transplantatet, et mansjettkutt og oversy pulsåren
- med løpende 4-0 prolenesting. - Og så?
Etter å ha fullført anastomosen,
sjekker vi doppler-signalene på sigmoid mesenteri.
Nøyaktig.
Du har dobbeltsjekket hvert sting,
og tester meg med kompliserte spørsmål.
- De fortalte historien min. - Hva? Nei.
- Hvilken historie? Er det en historie? - Hvem bryr seg?
Det de ikke kan ha fortalt... Er at da jeg dro herfra, var alt pyton.
Så kom jeg inn på programmet på Foster, og jobbet hardere enn noensinne,
og jeg ble den beste. Og så skjedde du, dr. Pierce.
Unnskyld?
På trening fant jeg artikkelen
du skrev om AVATS, og jeg ble grepet.
Så jeg undersøkte andre ting du hadde skrevet,
og det ble klart for meg at jeg ikke bare er kirurg.
Jeg er en kardiotorakal kirurg,
så jeg måtte finne deg og lære fra deg.
Så fant jeg ut at du var her og tenkte, "vel, faen."
Og så innså jeg at: "Vel, faen,
jeg må finne en måte å komme meg inn der igjen."
Og nå er jeg på operasjonsstua med selveste Maggie Pierce.
- Beklager, dr. Riggs. - Nei, det går bra. Jeg forstår.
Jeg håper bare at det dere har hørt...
Jeg kan ikke kontrollere det.
Da jeg først kom hit, var jeg så ulykkelig at jeg prøvde å slutte etter to uker.
Folk hatet meg så intenst at jeg ble slått i ansiktet.
- Hadde nøyaktig én venn. - Kepner. Hun liker alle.
Burde vi vente til Jeremy kommer tilbake?
Nei, han blir dårlig i magen under stress, det kan ta en stund.
Jeg ville prate med deg om å avtale aborten.
Dr. Karev sa det fantes en operasjon. Hvorfor gjør vi ikke den?
Fordi den er meget risikabel for deg og barnet.
Jeg har allerede en utløpsdato.
Er det ikke litt sent å bry seg?
Hvis vi gjør dette,
hvis vi kan fjerne svulsten og beholde svangerskapet,
innen du føder
vil kreften ha vokst uhindret i seks måneder.
Det vil være for sent for oss å behandle den.
Du ville bokstavelig talt
ofret ditt eget liv for barnets.
Jeg kan se det.
Se hva?
Jeremy som dytter barnet vårt på huska,
berører tærne når de peker mot himmelen.
Barnet syns det er kjempemoro.
Jeg kan se dem bli eldre sammen...
...gjøre de gøye tingene.
Første gang Jeremy viser ham Star Wars.
Episode IV, fordi man kan ikke starte med noe annet.
High school, college...
...hans første leilighet.
Jeremy er der, og han er den beste faren.
Jeg ser for meg det, og da har all denne dritten mening.
En lykkelig slutt.
Jeg dør, men det er igjen noe godt.
Det er noe godt å se.
Ser jeg det på din måte, blir alt svart.
Ingenting.
Bare død.
Hvis dette er den eneste sjansen barnet mitt har til å overleve...
Jeg leter ikke etter noen garanti.
Jeg leter etter en sjanse.
Hvor brakte du Veronica?
Hun er i pre-op.
Jeg forklarer for Jeremy hva de må forvente etter Whipple-operasjonen.
Takk, dr. Bailey, for alt.
Har du sett en hettegenser?
Veronicas hettegenser. Den er svart. Med en hette.
Jeg lette etter den da dr. Bailey kom bort og...
- Sikker på at hun la den igjen? - Nei.
Jeg er ikke sikker, jeg fulgte ikke med.
Så hvem faen vet hvor den er?
Jeg klarer ikke dette. Jeg kan ikke oppdra et barn.
Ikke alene, ikke uten henne.
Det var en god idé fordi vi begge skulle gjøre det.
Det er hun som tenker, følger med.
Jeg er sjef for moro. Hun er sjef for sunn fornuft
og hvor hettegenseren er!
Den neste hettegenseren jeg mister, kan være ungen min sin.
Hva om ungen min har på hettegenseren?
Jeg har jobbet med mange foreldre.
- Det er bare ett triks. - Hva er trikset?
Møt opp. Det er alt. Vær der.
Det er det du gjør for ungen og moren hans nå,
og du er allerede god på det. Ikke vær så streng mot deg selv.
Hun er min beste venn.
Hun har alltid vært der.
Alltid.
Er du klar, Veronica?
Skal dr. Karev være med på operasjonen?
Han trengs på klinikken.
Kan takke ham for meg?
Ulykken skadet en svak del av hjernen hans.
Vi prøvde å reparere den,
men Robbie fikk hjertestans på bordet.
Nei.
- Jeg er så lei for det. - Vi gjorde alt vi kunne.
Mrs. Reeves.
Laura.
Hvis det er noe vi kan gjøre...
Jeg skulle ønske det var deg.
Det skulle vært deg.
Det skulle vært deg!
Mrs. Reeves, bli med meg.
Vil du prate om det?
Jeg venter for å høre fra operasjonen,
så jeg har tid.
Eller ikke. Greit uansett.
Eller bare sitt. Av og til hjelper det å sitte.
Jeg går.
Jeg fikk et barn.
En liten gutt.
- Jeg hadde en sønn. - Hadde?
Da jeg bodde i LA.
Han ble født med anencefali, men...
Uten hjerne. Så han levde i...
...førtitre minutter.
Og jeg holdt ham.
Jeg fikk holde ham.
Og så var tiden inne.
Og han ble...
Han donerte alle organene sine.
Så lot jeg ham gå.
Det tok nesten livet av meg.
Det visste jeg ikke.
Nei, det kunne du ikke.
Jeg fortalte aldri familien min. Ikke... Derek, ikke Meredith.
Ingen.
Jeg har ikke fortalt Owen alt.
Og jeg tror ikke jeg kan.
Han vil så gjerne ha familie.
Hvordan forteller jeg ham...
- Han vil ikke se på meg på samme måte. - Tuller du?
Han vil hate meg.
Jeg tror ikke det. Det er Hunt.
Jeg tok en graviditetstest i går kveld.
Jeg trodde jeg kanskje...
Og mens jeg satt der og ventet på resultatet,
så jeg at han ble mer og mer spent.
Han ville det så gjerne.
Og jo lengre jeg satt der, jo mer følte jeg...
...at jeg døde.
Jeg fikk ikke puste, kunne ikke bevege meg.
Og da pinnen var negativ,
knuste Owens hjerte.
Og...
...jeg var så lettet.
Jeg kunne puste igjen.
Skjønner du?
Se på meg nå og si at han ikke vil hate meg.
Takk.
Hei! Beklager at jeg var rar tidligere.
Jeg visste ikke at du kom, så jeg ble satt ut.
Ja. Jeg har vært det hele dagen.
Ja. Men det er godt å se deg.
Jeg så at du driver med fostermedisin.
- Meget imponerende. - Ja. Takk.
Jeg skal gi disse prøvene til dr. Riggs.
- Sees. - Ha det.
Er du ok?
Jeg klarer ikke slutte å tenke.
Jeg så Robbie snakke med faren.
Han var helt fin. Så var han ikke det.
Hei, vennen.
- Bare... - April, den er fastspent, jeg er sikker.
Jeg vet det.
- Jeg ville bare dobbeltsjekke. - Ja.
Ett sekund.
Ja. Ser bra ut.
Dr. Lair, 4612.
DeLuca!
Hei, har du hørt fra advokaten om rettsaksdatoen?
Ja, det er snart. God natt.
Vent. Hva er det?
- Ingenting. - Prøv igjen. Hva er det?
Vi burde ikke snakke om saken.
Vent. Hva?
Jeg vet du prater med Karev. Jeg så deg.
Og etter det du sa om at dere aldri snakker?
Vi jobbet på en sak på klinikken.
Jeg hadde ikke noe valg.
Hva? Tror du at jeg er dobbeltagent?
Nei, jeg tror ikke...
Du bare... velger slemmingen.
Han som sårer deg eller andre,
og du fortjener bedre.
Kanskje du ikke ser det, men jeg gjør det.
Så når jeg ser deg med ham...
Samme det, jeg må gå.
Jeg er på vei ut. Blir du lenge?
Jeg tenkte å slenge noe på grillen.
Nei, jeg fikk akkurat inn ryggskade.
Jeg blir nok her en stund.
Vel, jeg er ikke så sulten. Jeg kan vente.
Ikke gjør det.
Jeg blir sen, så ikke vent på meg, ok?
Beklager. De skulle si at du ikke måtte vente.
- Jeg gjorde en Whipple. - Jeg vet det. Jeg ventet likevel.
Vi må ta en prat.
Du har rett. De må vi.
Fordi jeg sparker ikke Alex Karev.
Du tror jeg er for snill. Du tror dette handler om mine følelser.
Du har rett.
Du trener ikke en kirurg uten å bli tilknyttet personlig.
Håper jeg, i hvert fall!
Jeg har gjort tabber, og de som trente meg
ga meg muligheten til å vokse,
og jeg skal fortsette den tradisjonen
med en kirurg så god som Karev!
Så Alex Karev blir hvor han er!
Når noen du er glad i er i fare,
er det lett å finne styrken til å redde dem.
Det er greit.
Unnskyld?
Det er greit. Karev kan bli der han er.
Vi har et mye større problem enn Karev.
Etter møtet i morges tok jeg en kikk på Alex sin personalfil,
og Ben Warrens, og denne Leah Murphy,
og alle disse som fikk nye sjanser.
April Kepner, Meredith Grey.
Og jeg undrer meg over hvorfor de trengte sjanser?
Hvorfor tabbet de seg ut overhodet?
Jeg beklager. Jeg ser ikke hva du...
Vi pleide å være det ledende utdanningsprogrammet på vestkysten.
Så hvorfor kan Leah Murphy feile her for så å blomstre et annet sted?
Måten vi underviser på.
Det er en grunnleggende feil i måten vi underviser assistentlegene.
Og vi må fikse det.
- Du og jeg. - Og dr. Webber.
Assistentlege-programmet er din manns avdeling.
Jeg vet det.
Men av og til er ikke trusselen fysisk.
Av og til går den dypere.
I så tilfelle, kan intet instinkt redde deg.
Ingen overmenneskelig styrke. Intet adrenalinkick.
Du ringte ikke, du sendte ikke melding, du kom ikke hjem tidlig.
Jeg måtte se til en pasient.
- Hvordan gikk det? - Bra. Hun kommer fortsatt til å dø.
- Hvordan gikk det i retten? - Bra. Ingen stor greie.
Du kan ikke ville deg ut av en bil som krasjer.
Jeg vil ha vaffelsøndager.
Skal jeg vite hva det betyr?
Hver søndag vil jeg lage vafler,
som en familie, alle sammen...
...du, meg, ungene, Pierce, alle sammen, samlet.
- Ok. - Jeg vil gjøre det så lenge vi kan,
før jeg blir borte.
Det er viktig for meg.
- Ok. - Og Amelia. Hun burde også komme.
Du må være snillere mot henne. Du trenger søstrene dine.
Jeg vil ikke alltid være her. Du trenger dem.
Alt du kan gjøre er å sitte...
Hun snakker så mye.
Så la henne. Ok?
...og vente...
Må jeg hjelpe til å lage vaflene?
Det er min greie. Ikke rør kjøkkenet.
...og ønske at ting var annerledes.